Hetven felett mĂ©g nincs vĂ©ge az Ă©letnek â sĆt, akkor kezdĆdhet igazĂĄn!?
Az Ă©letĂŒnk lehet hosszĂș. Tarthat tovĂĄbb, mint hetven Ă©v. Nem tudjuk elĆre hogyan alakul, elkĂ©pzelni is nehĂ©z. Lesznek-e öreg napjaink Ă©s azok mikĂ©nt telnek? FĂ©lhetĂŒnk, hogy bizonyos kor felett mĂĄr csak csendesen vegetĂĄlunk majd? Vagy ellenkezĆleg? Hiszen az idĆsek gyakran arrĂłl szĂĄmolnak be, csak a testĂŒk öregedik a lelkĂŒk nem. Izgalmas kĂ©rdĂ©s lehet bennĂŒnk: Vajon hetven felett is ugyanaz a szĂv dobog majd a testĂŒnkben, ugyanazokkal a vĂĄgyakkal, mint most: hogy legyen jĂł az egĂ©szsĂ©gĂŒnk, legyen rĂ©szĂŒnk jĂłlĂ©tben, szeretetben, barĂĄtsĂĄgban Ă©s mĂ©g akĂĄr szerelemben Ă©s kalandokban is?