Kamasz kérdez, a szülő válaszol: Mik a szerelem tünetei?
![Kamasz fiú szájában egy rózsaszín rózsaszállal, a szemét lehunyja](https://archiv.szoknyaesnadrag.hu/wp-content/uploads/2019/09/szerelem_gyerek_érzelem_megtanítani_kezelni_szerző-polgár-ágnes_www.szoknyaesnadrag.hu_Fotó_frank-mckenna-az-Unsplash-en-1080x719.jpg)
Ahogy cseperedik a gyermek, úgy tesz fel egyre több kérdést. A szerelem, mint az egyik legfontosabb érzelem is terítéken lehet. A gyerek kíváncsi arra, miért liftezik a gyomra, vagy izzad le, amikor meglátja a számára kedves arcot. Íme, a szerelem fizikai tünetei nemcsak gyereknyelven:
A gyerekek kérdeznek. Az első perctől. Így tanulnak. A kíváncsiságuk kiapadhatatlan. Valójában az a jó, ha folyamatosan érdeklődnek az őket körülölelő világ után. Az a legszerencsésebb, ha az első számú hírforrásuk a szülő. Oda-vissza optimális együttállás. Mert a szülő nyugodt lehet, ha olyan válaszokat kap a gyerek, ami a saját értékrendjének megfelel, és a gyereknek is, mert biztonságban érezheti magát, hogy a szüleihez fordulhat. Még akkor is, ha a kérdésétől égnek áll anya, apa haja, mert bizony a kamasz kérdez, a szülő válaszol: Mik a szerelem tünetei?
Kezdetekben a kérdések még ártatlanok, és egyáltalán nem lehet haragudni értük, akkor sem, ha arra irányul miért kövér a néni, vagy miért nincs haja a bácsinak. Később ezek egyre kínosabbá válhatnak. Óvodáskorban központba kerülnek a testnyílások, testnedvek, érdeklődés mutatkozik aziránt, hogy kerül a kisbaba az anya pocakjába, majd onnan ki. A kínos kíváncsiskodások később sem apadnak el, minél érettebb a gyerek, annál jobban érdeklik már a konkrétumok. Egyértelmű kérdések merülnek fel a szerelmet és a szexet érintően. S amikor a kamasz maga érzi először, hogy hevesebben ver a szíve vagy minduntalan ugyanarra a mosolyra tud gondolni, akkor nem rest megkérdezni, miből tudhatja, hogy ő maga most szerelmes vagy sem?
A lavina előtt
Az ártatlannak tűnő kérdés, miszerint mik a szerelem testi tünetei, bizony nagyon is fontos érdeklődés, amit jobb, ha a szülő máris a helyén kezel. Hogyan? Nem neveti ki a gyermeket, nem bagatellizálja el a választ, ugyanakkor nem is tulajdonít neki nagyobb jelentőséget, mint helyben szükséges. Miközben már felkészül arra, hogy a lavina csak ezután indulhat el. Mert bizony a szerelem eszmei, lelki oldala mellett, ahogy a testi tünetek megjelennek, az már magával vonzhatja a szexualitás kérdését is. Mégpedig sürgetően és bizony egyre kiterjedtebben. Amit a legjobb, ha a gyerek tényleg a szüleivel beszél meg, és nem mással. Ezért kell már ennél az egyszerűnek, ártatlannak tűnő kérdésnél, helyes válasszal megállnia a szülőnek a helyét, ha azt szeretné, a gyereke az egyre fajsúlyosabb témákban is a hozzá forduljon véleményért, segítségért! Még akkor is, ha legszívesebben csak mosolyognánk azon, milyen ártatlan még a gyermekük.
A másik igenis fontos
A szerelem lelki és testi tünetei azok, amik hangsúlyozzák számunkra a másik fontosságát. Ezek a tünetek, bármilyen furán hangzanak, mondhatni stresszel járók. Legalábbis olyan, mintha valami bajunk lenne. Igen, az a bajunk, hogy szerelmesek vagyunk és a testünk ezért hevesebben reagál, a tőle szokatlan módon. Miért? Mert a szerelem adrenalint termel. A stresszhormon kiválasztásával nő a pulzusunk, görcsbe rándul a gyomrunk, éhesnek is érezhetjük magunkat, szédülni kezdhetünk, kipirulhatunk, izzadni kezdhetünk, azaz lázba hozzuk magunkat az izgalomtól, amikor meghalljuk a kedves hangját, meglátjuk az arcát vagy éppen a nick nevét a chatünk ablakán. A gyerekekkel sincs ez másként. Csak éppen ők nem tudják mi történik velük, és bizony meg is ijedhetnek a furcsa tünetektől.
Normális
Ha a gyermek megijed, felteszi a kérdést, miszerint normális az ha, így érez, amikor annak a közelében tartózkodik, vagy arról hall, vagy arra gondol, aki kedves a szívének? Igen– felelhetjük bátran, és akár el is mesélhetjük mi magunk mit éreztünk akkor, amikor először voltunk szerelmesek, vagy amikor az anyukájával/apukájával megismerkedtünk. Jó, ha vázoljuk azt is, hogy a szerelmi tünetekkel kapcsolatos érzéseink időről időre változhatnak. Lehetnek mindent elsöprők, más személyt vagy azaddig fontos értékeket felülírók, lángolók, emésztők. Tudatni vele – anélkül, hogy ráijesztenénk – a szerelem olykor meggondolatlanságra, akár butaságra is késztetheti az embert. De le is csendesedhetnek, enyhülhetnek, viszont nem feltétlenül azért, mert elmúlnának az érzéseink. Érdemes elárulni a kamasznak, hogy a tüneteket maga is tudja kezelni azzal, ha tudatosítja magában, hogy csak azért lett izgatottabb, félősebb, lelkizőbb, türelmetlenebb, mert szerelmes.
Azt is jó, ha elmeséljük, hogy nem mindenki ismeri fel magán a tüneteket, ezért nem tudja azt kezelni, vagy nem tudja hogyan kell, és bizony van, aki pont ellentétesen kezd viselkedni, mint ahogyan valóban szeretne. Szégyellheti az érzéseit, amit amúgy nem kellene. Van, aki szégyenében, vagy azért, mert nem tud mit kezdeni az érzéseivel nem szépen viselkedik pont azzal, aki annyira tetszik neki. Akár önmagával is előfordulhat, hogy csúfolni, bántani vagy csak kerülni kezdi azt, aki annyira felkavarja, mintsem bevallja azt akár önmagának, nemhogy a másiknak, hogy szereti.
Beszélgessünk arról is, hogy meddig tartanak a szerelem tünetei. Mondjuk el, hogy a fizikai tünetek egyediek, mindenkinél és minden szerelemnél más és máshogyan jelentkeznek és különböző ideig tartanak. A hozzáértők szerint másfél év elteltével a szerelem fizikai tünetei enyhülnek, ami azért történik, mert a stressz hormon szintje visszatért az alapértékre.
Az első szerelem az egyetlen?
Természetesen az első szerelmet mindannyian múlhatatlannak és ismételhetetlennek érezhetjük. Nem árt a beszélgetés alkalmával kitérni arra is, hogy mit nevezünk szerelemnek. Kevésbé ártunk azzal, ha felhívjuk a gyerek figyelmét arra, hogy más az, amikor valaki nagyon megtetszik nekünk, más az, amikor az érzelmeinket viszonozza a másik fél, és az is másféle szerelem, amikor nem. Megkülönbözetünk megélt, viszonzott és be nem teljesült, avagy viszonzatlan szerelmet. S ezutóbbira is fel kell tudnunk készíteni a gyereket, hogy bizony elutasítás is érheti el, amit ugyan meg kell emésztenie, de nem szabad kudarcként megélnie.
Ne kínozza
Érezzen a gyerek bárhogyan, üljünk le vele beszélni, hogy mi magunk is értsük miért viselkedik másként. Élje meg nehezen, hogy folyton a másikra gondol. Vagy tartson az elutasítástól. Esetleg pont az érzelmeinek a viszonzása szüljön benne újabb aggodalmat, mert a föld felett egy méterrel repül. Legyen bármelyik változat, akkor is el kell magyarázni számára, hogy mi történik vele. Hogy a szerelem tüneteit nem lehet ellensúlyozni, mert az, az autonóm idegrendszerből származnak. Márpedig az ember semmilyen módon nem tudja ellenőrizni az autonóm idegrendszerét. Tehát ne bántsa magát azért, ne szégyellje, ne élje meg gyengeségnek, fájdalomnak a szerelem tüneteit. Ellenkezőleg, igyekezzen a lehetőségekhez képest józan maradni.
Beszéljünk a lila ködről, de anélkül, hogy megbántanánk, megijesztenénk. El kell ismernünk neki, (akkor is, ha éppen magunk nem úgy érezzük) hogy igen a szerelem egy fantasztikusan jó érzés. Ugyanakkor tanítsuk meg számára, hogy a szerelem fizikai tüneteinek enyhítésének az egyetlen módja az, ha a gondolatait szándékosan átirányítja valami olyanra, ami sok figyelmet, kemény koncentrációt igényel. Így megtanulhatja nem elnyomni magában, de nem is eluralkodnia maga felett a szerelem tüneteit, hanem elsajátítani hogyan lehet szépen megélni a szeretet különféle, gyakran szélsőséges érzeteit.
Kép: frank mckenna az Unsplash-en
Szerző: Polgár Ágnes